![](/sites/default/files/styles/large/public/2021-01/pexels-andrea-piacquadio-3767401.jpg?itok=IgVawoNm)
Hluboký a pevný vztah je vždy založen na blízkosti dvou jedinců, kteří jsou k sobě navzájem otevření. Sdílejí svoje potřeby, přání, příběhy a nebojí se jeden druhému odhalit své největší obavy. Takové porozumění ale paradoxně může vyvolávat podvědomý strach. Když se oddáte druhému a on vás poté zradí, zraní vás to. Samozřejmě existuje „trik“, jak se takové bolesti vyhnout – útěk. Když se k nikomu dostatečně nepřipoutáte, nemůže vás jeho odchod ani zranit. Jenomže vztah bez oddanosti a vzájemné důvěry je potom vždy předurčen k zániku. Strach z blízkosti a možná i více strach z opuštění se může projevovat odtažitostí, mrazením po celém těle, pocením, nevolností či silným tlakem na hrudi. Už jen samotné příznaky nejsou procházkou růžovým sadem. Přesto je nutné s takovým psychickým blokem bojovat a nenechávat ho řídit veškeré vaše jednání. V boji vám může samozřejmě pomoci odborník, ale především byste si pro začátek měli uvědomit, že:
Nejste v tom sami
Když se ve vztahu otevřete svému partnerovi, nejste v tom sami. Pokud jde o vyvážený vztah, rovněž partner je otevřen vám. Stejně jako vy vkládáte důvěru ve svého partnera, on rovněž vkládá tu svou do vás. Tak jako on může ublížit vám, můžete i vy ublížit jemu. Stále se tedy jedná o určité riziko, které ale provází vztahy jako takové. Bez toho, aniž byste do vztahu nešli upřímně vy, nemůžete očekávat, že to udělá druhý. Neberte svou zranitelnost a oddanost jako slabost, ale naopak přednost, neboť do znamená, že natolik důvěřujete svému protějšku, že jste ochotni se mu odhalit.
Nový vztah, nový partner
Každý člověk je individuální tvor. Proto nelze nikdy všechny partnery tzv. házet do jednoho pytle. I když vám v minulosti někdo velmi ublížil, neznamená to, že se historie bude opakovat. Nyní máte po svém boku někoho jiného, kdo by mohl být tím pravým na cestu životem. Pokud máte obavy, bojíte se intimností a přílišné blízkosti druhého člověka kvůli traumatům z bývalých vztahů, nebojte se o tom se stávajícím partnerem promluvit. Vysvětlete mu důvod své odtažitosti a požádejte ho o trochu více času. Nezapomeňte ale, že čím větší trpělivost budete po partnerovi požadovat, tím větší menší bude jeho pochopení. Nemůžete ho nechat čekat věčně. Teprve až se vám povede vaše vnitřní obavy utlumit se budete moci do vztahu vložit plnohodnotně.
Útěk není řešení
Spousta lidí řeší svůj strach z přílišného sblížení tak, že aktivují únikové manévry. Například se mohou přestat ozývat a komunikovat. Další možností je nepatřičné chování, které má za cíl ranit stávajícího partnera – pokud totiž ublížíte vy jemu dříve než on vám, nebudete pociťovat bolest. Jakýmsi „pokynem“ pro útěk bývá nejčastěji slovní spojení „Miluji tě“. Jakmile se začne schylovat k tomu, že by ho mohl partner vyslovit, končí pro útěkáře jejich role. I největší běžci se ale jednou unaví. Útěk rozhodně nelze považovat za skutečné řešení. Jedná se pouze o odklad nutnosti řešit problém se sbližováním a odhalováním jiným jedincům. Bohužel často v takovém případě už bývá pozdě.
![](../themes/magazine_lite/images/heart.jpg)